UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
Nellie este în Camera Roșie.
Shirl.
Ce ai spus?
A murit bunica.
Știu că a murit bunica.
Dar încă vine în camera mea noaptea și stă pe pat,
chiar dacă mama și tata spun că nu o va face.
I-am cerut să n-o facă, dar a venit iar noaptea trecută.
Noaptea trecută a fost rău.
Arăta diferit. Degetele ei erau violete,
nu avea dinți sau păr.
Și nu mai vreau să o văd iar, mai ales așa.
Nu o să mă uit la ea mâine,
și nu vreau să o văd în castelul deschis.
Coșciugul deschis.
Înțeleg, Max.
METHUEN, MASSACHUSETTS
IERI
Bănuiesc că părinții tăi ți-au spus de ce ai aceste vise.
- Nu sunt vise. - Ești băiat isteț.
Ești perspicace, probabil că știi că bunica ta a purtat o perucă, nu?
Probabil că ai văzut-o la spital
- de câteva ori, când nu o purta. - Da.
Știi că avea și dinți falși.
Poate și i-a scos odată ca să îți arate, te-a făcut să râzi.
Treaba cu priveghiul,
și știu că sună înspăimântător,
este că o șansă grozavă să iei toate acele imagini din mintea ta
cu bunica la spital sau bunica fără păr sau dinți
sau orice altceva din imaginația ta
și să le înlocuiești
cu o imagine mai bună.
- O imagine mai bună? - Exact.
Înainte să o punem în coșciug,
o voi aranja.
Cu asta mă ocup.
Cum?
Mai întâi, o spălăm,
ne asigurăm că este curată și fină.
Punem substanțe chimice speciale, așa rămâne aranjată pentru totdeauna.
Apoi îi punem hainele ei favorite.
Și, în final, am grijă
să mă asigur că arată așa cum trebuie să arate,
ca atunci când am terminat,
să arate așa cum a arătat mereu,
așa cum ți-o amintești.
Exact cum trebuie să arate.
CASA BÂNTUITĂ
ÎN TRECUT
- Este Casa Bântuită? - Nu.
Vino aici, uită-te.
Asta este casa noastră pentru totdeauna.
Tu ai făcut asta?
Am proiectat-o. Da.
- Le proiectez și... - Tati le construiește.
Sunt foarte multe linii.
Așa este.
Dar când mă uit la ea,
văd o familie alergând să ia masa
din cele trei direcții.
Locul unde se ia masa este inima casei.
Se intră și se iese ușor, vezi?
Fiecare casă are nevoie de o inimă, iar asta e a noastră,
pentru că aici ne petrecem majoritatea timpului.
Casa este ca trupul cuiva.
Pereții sunt scheletul,
țevile sunt venele,
are nevoie să respire,
are nevoie de lumină și de fluiditate,
și toate merg împreună ca să ne protejeze și să ne țină sănătoși în ea.
Nu văd toate astea.
Este în regulă.
Când ești mic, înveți să vezi lucruri care nu există.
Când crești, înveți să le faci să devină realitate.
Care este camera mea? Aici vei sta.
Dar la etajul unu. Acesta este parterul.
După ce terminăm de reparat casa asta...
și o vindem pentru mulți bani.
Nu îți scapă nimic. Da.
Apoi vom construi casa pentru totdeauna
și nu ne vom mai muta
niciodată.
Shirley.
Unde te-ai dus?
Nellie, ți-am zis, sunt prea mare pentru serate.
Mami, te rog, poți să stai cu mine la o serată cu ceai?
Toată lumea mă tot refuză.
Scumpo, mi-ar plăcea să stau la o serată cu ceai,
dar trebuie să termin lucrul, din păcate. Ce zici ne jucăm afară în schimb?
Bine.
Ce zici de o serată cu ceai afară?
Vă jucați afară până la cină.
- Dar când opresc lumina de două ori... - Venim acasă.
Asta este regula. Nellie, vreau să o spui.
Lumina de pe prispă înseamnă că venim acasă.
Bine. Distrați-vă.
Știai că prințesele și reginele țineau serate cu ceai?
Pare ceva pentru copii, dar nu este.
Este pentru oameni mari și "sopisticați."
Sofisticați.
Întreab-o pe Theo.
Poate vine ea la serată.
Theo!
Vii la serata mea cu ceai? Te rog?
- Nu. - De ce?
Ești bine, Luke?
Da.
Nu uita regula. Lumina întreruptă.
Timpul să vin acasă.
Apreciez sfatul tău.
Știu că ai lucrat la casa asta pentru mult timp.
- Nu te îndepărta. - Bine.
Încă o întrebare.
Cheia principală pe care o ai n-a mers.
Știi ceva de ușa roșie de sus?
Mă tem că nu. Nu despre aia.
Bună.
Unde este mama voastră?
Hei.
Cum ați ajuns aici?
Unde este mama ta?
Nu poate fi departe.
Trebuie să te hrănească.
Ești o scumpete.
Ia te uită!
Crezi că e gol?
Aș fi văzut câteva. Probabil e gol. Vino aici, Shirley, trebuie să vezi asta.
E în regulă.
E un cuib de viespi.
- Unul vechi. - Foarte vechi.
Uneori își construiesc cuibul în jurul lucrurilor.
Am văzut un cuib construit în jurul unui clopot.
Era așa de grozav.
Uite.
N-am mai văzut însă unul ca ăsta.
Normal că ai țipat.
Uite. Construit în jurul ăsteia.
Știi ce este?
- O mască? - Da.
O mască de Halloween.
Una veche.
Vezi? Nu ai de ce să te sperii.
Ai noroc că viespile sunt de mult plecate. Altfel aveai de ce să țipi.
Pisicuțele astea nu au o mămică.
N-ai de unde știi. Poate e undeva pe afară.
Ciudat că le-a lăsat singure.
- Mai ales în întuneric. - Nu le putem lăsa aici.
Câinii.
- Câinii? - Nu știu, Shirl.
Te rog.
Dle Dudley, ai văzut vreodată câinii? Crezi că atacă pisoi?
- Nu sunt câini pe proprietate. - Sigur sunt.
Copiii i-au auzit toată noaptea.
În fiecare noapte, de când am venit aici.
Nu știu.
Eu cu soția mea nu stăm pe proprietate după lăsarea întunericului. Dar...
nu.
Nu am văzut câini niciodată.
Te rog, tati?
Te rog?
Haide, mamă.
Ți-am spus că vreau să fiu Daredevil.
De asta ți-am luat asta, ca să o decorezi cum dorești.
Nu vreau să o decorez. Vreau să fiu Daredevil.
E mai amuzant când ești creativ
și nu cumperi ce cumpără toți copiii.
Mamă, mă omori!
Mă omori, mamă!
Nu o poți decora ca să arate ca Omul Rău?
- Omul Rău! - Sau cine o fi?
Înseamnă mai mult când o faci singur.
Bună.
E aproape Halloween. Am nevoie de un costum pentru petrecerea lui Austin,
nu un proiect decorativ.
Încearcă.
Austin a zis că dacă măștile noastre nu arată bine,
fantomele vor ști că suntem noi
- și mă vor urmări. - Jayden.
Nu există fantome și știi asta.
Du-te sus! Muncim aici.
Ai grijă la...
casa pentru totdeauna.
V-ați înțeles minunat.
Perfect.
- Ce face Tyson? - E îngrijorat.
Am trecut totul în revistă, iar.
- Dar avem valori pozitive, nu? - Da, dar abia.
Tyson a zis iar, la fel ca trimestrul trecut.
- Încă e bine. - Trebuie să ne străduim mai mult.
Adică nu mai poți reduce prețurile când îți vine.
- Kevin. - Tu te ocupi de înmormântări.
- Eu de registre. Ne-am înțeles. - Ne descurcăm destul de bine
ca să putem alina familiile care sunt la ananghie.
Shirl, nu este alinare, ci caritate.
Oferi servicii gratuite și te costă.
- Doar cazuri aparte. - Mai mult de jumătate.
Nu se poate.
În ultimul trimestru, mai mult de jumătate au fost cazuri aparte.
Dacă este mai mult de jumătate, nu mai sunt speciale, ci obișnuite.
Am totul aici. Îți arăt.
- Nu cred să fie mai mult de jumătate. - Uite, îți arăt.
Bună.
Aici, în spate.
- Scuze, nu am auzit ușa. - E în regulă.
Am vrut doar să las astea, cum am vorbit.
Sunt niște bijuterii, câteva poze cu mama, așa cum ați cerut.
Nu m-am putut decide, așa că am pus mai multe.
Mulțumesc că le-ai adus.
Vor ajuta mult.
Max se simte mai bine pentru mâine?
Un pic.
Soția ta l-a ajutat mult,
dar încă este tensionat.
Cred.
Ai luat legătura cu Nell?
Nu, dar Steve a întrebat de Luke.
E bine la dezintoxicare.
- A câta oară e asta? - Nu știu. Am pierdut șirul.
Vrei să duc asta jos?
Da, te rog.
Nu îmi place să mă duc jos.
- La telefon ați zis că are asigurare. - Exact.
Așa am crezut. Așa ne-a spus.
CU ȘASE ANI ÎN URMĂ
- Am încercat să aflăm de dimineață... - A expirat acum câteva luni.
- Nu ne-a... - Nu ne-a spus.
Se întâmplă des, mai ales cu cei care vin prima dată.
Încă putem face asta.
Împărțim costurile.
Trebuie să fie aici.
E în regulă.
Fără asigurare medicală, costă 6.000 pe lună,
iar recomandarea noastră este să stea patru-șase luni.
Scuze, ați spus 6.000?
Pe lună.
Exact.
În mod evident, dacă avea asigurare costa
cam cât am discutat la telefon.
Da,
dar dacă asigurarea lui a expirat...
Știu.
Pot plăti sigur pentru prima lună
și mai pot plăti peste două săptămâni
ceva,
dacă aranjez niște lucruri.
Este în regulă. Vedem cu merge prima lună.
Îmi pare rău, Shirl. Nu...
- Este în regulă. - Pot să...
Mi-i dai înapoi când devii un scriitor faimos.
Nu te aștepta la asta.
Se pare că romanul istoric nu mai e la modă.
Am aranjat.
- Ce trebuie să... - Este aranjat.
Am nevoie de un test de urină.
Poftim?
Test de urină.
Este prima dată?
Știi că se face echitație? Poți să călărești.
Un test de urină, bine.
Dar dacă încă e...
Este în regulă dacă încă folosești. Vrem să știm doar cât.
Bine.
Rahat! Țineți-mi pumnii!
Te iubim atât de mult.
Poți face asta.
Mulțumesc.
Dacă ai nevoie de ceva...
Te descurci.
Da.
Au cai.
Poate să o facă.
O să o facă.
KEVIN HARRIS
NAȘPA
Chiar îmi place Căpitanul Nașpa.
Poți să o păstrezi.
- De unde le-ai luat, Allie? - De la magazin.
Practic, m-a implorat. Vrea să fie ca mătușa Theo.
Ba nu!
Nu, termini varza mai întâi.
Azi ești în formă, mamă.
Ai grijă, Căpitan Nașpa!
Amândoi. E delicioasă.
Miros ca pișatul de pisică.
- Jayden. - Ai grijă cum vorbești!
Dacă nu vrei să fii în ziua de Halloween Căpitan Pedepsitul.
Grozav.
Nu știu, a fost ciudat.
Cont individual, numele lui e pe carnetul de cecuri.
- Și? - Avem doar conturi comune.
Nu știu contul ăla.
Era în servieta lui.
- Te uiți în servieta lui? - Căutam rezultatele trimestriale, nu...
Era acolo.
- M-a luat prin surprindere. - Întreabă-l.
- Sigur nu-i nimic serios. - Nu vreau să pară că...
Nu știu. Probabil nu-i nimic serios. Doar că-i ciudat.
Nu uita să lași imaginația să te doboare.
Asta e prima fază.
Imaginează-ți tot ce e mai rău, presupune că e adevărat și continuă.
Pot mânca prăjituri și lapte la desert?
Ai mâncat tot?
Da.
Sunt cinci, ca și noi.
Acela sunt eu.
Așa.
Iei cât trebuie
și picuri un pic pe nasul lor,
pentru că n-au ochii deschiși încă și trebuie să știe.
Vezi?
Apoi, când deschid...
Vrei să încerci?
Ce-i?
- Poftim? - Ce vrei?
- Nu vreau... - De ce bați în peretele meu?
- Nu bat. - Ba da!
Și mă strigi.
Ce vrei?
Iar se aud.
Bați în perete ca să-mi spui de niște câini tâmpiți?
Ce-a fost asta?
Ce se întâmplă?
Shirley...
Ce este?
Ajutor!
Hei.
De ce țipați?
- Ai auzit? - Ce a fost?
Ce să fie?
Niște bubuituri în pereți.
Nu am auzit. Nu...
S-a auzit atât de tare! Cum de n-ai auzit?
Vă cred.
Știu.
Ascultați, nu trebuie să vă...
Țevi.
Țevile pentru apă fierbinte sunt vechi.
Pot trosni și lovi pereții.
Sigur asta a fost.
Uite.
Nu se mai aude acum.
S-a...
Doar țevile.
Iisuse!
Steve.
Este...
Este Nell.
E miezul nopții.
A murit. Nu spune prostii.
A murit, Shirl.
Nu mă simt prea...
bine.
Cum... ce naiba spui?
S-a sinucis.
E atât de ciudat. Am venit acasă aseară...
eram în sufragerie...
și...
și era...
Te înșeli.
Cineva...
Se înșală.
Adică, doar ce...
Cine ți-a spus asta?
- M-a sunat tata. - Se înșală.
A fost ultima persoană cu care a vorbit înainte s-o facă.
- Pe el l-a sunat ultimul. - Tâmpenii!
Ce a zis?
Că s-a sinucis.
Și nu am...
Nu mi-a zis exact, am...
Nu puteam să-l aud bine, pentru că...
Am văzut-o...
Nu, nu avea cum să știe.
Nu l-ar fi...
Nu l-ar fi sunat.
Nu poate...
să facă iar asta.
Nu poate să nu ne spună ce s-a întâmplat. Nu poate.
Îmi pare rău, Shirl. Dar a murit.
Ți-am spus.
Ți-am spus că avea probleme.
Ți-am spus să o găsești.
Trebuie să închid.
Ce este? Ce s-a întâmplat?
Bună dimineața. Trezește-te!
Am găsit asta la etaj.
Am împodobit-o puțin pentru ea.
De ce?
Pentru că a fost o pisică deosebită
și merită un loc de odihnă aparte.
Este înăuntru?
Da.
Pot să o văd?
Vrei să spui ceva despre ea?
- Să o fac? - Ai putea.
Oamenii o fac de obicei.
Se numește eulogie.
Și ce să spun?
Depinde de tine.
Unii oameni își iau la revedere.
- Sau ai putea spune o poveste. - Da.
Ce fel de poveste?
Ce îți place ție.
Știi, ca atunci când faci o poză
și imortalizezi ceva pentru totdeauna, exact așa cum este?
Și poveștile fac asta.
Când lucrurile...
Când murim,
devenim povești,
iar când cineva spune una dintre acele povești,
e ca și cum suntem încă prezenți. Pentru ei.
Suntem toți
povești la final.
Vrei să încerci?
Pisicuța a crescut într-un șopron și în camera mea.
Nu știu cum o chema,
pentru că frații și surorile ei arătau la fel,
dar cred că era cea căreia îi spuneam Jasper.
A fost o pisicuță bună și...
și nu a rănit niciodată pe nimeni
toată viața ei,
și nu multă lume poate spune asta.
- Perfect, scumpo. - Da.
La revedere, pisicuțo. Sper să călătorești în siguranță spre Ceruri,
și când vei ajunge acolo, să te aștepte niște lăptic delicios, și...
Trăiește.
Poftim?
Trăiește!
Scumpo, ascultă, știu că este greu...
Nu, este.
Chiar este. Privește.
- Scumpo, știu că este greu... - I se mișcă buzele.
Haide... Haide...
- Este în regulă. - Așteaptă un pic.
Trezește-te, pisicuțo! E în regulă. Sunt aici.
Da...
Vreau să te duci acolo, să ridici trupul
și să-l aduci aici.
Fixeaz-o bine. Este un drum lung.
Sigur.
Ascultă, îmi pare foarte rău.
- Nu prea știu ce să zic... - Este...
Este în regulă, Andi.
Sună-mă când ești pe drum.
- Nu cred că este o idee bună. - Așa este corect.
De ce nu o trimiți la Carlisle? Vor face treabă bună.
- Și eu cred că nu e o idee bună. - Scumpo, lasă pe altcineva să o facă.
- Trebuie să te gândești la tine... - E sora mea.
Mă ocup de înmormântarea ei. Punct.
Au toți timp?
Ce vrei să spui?
Steven, Luke, tata.
Tata este motivul pentru care Nell avea probleme,
iar Luke probabil că este mort de drogat.
- Parcă e la dezintoxicare. - A fost, până azi-dimineață.
Au zis că a fugit. Nu știu unde este.
- Știe măcar că a murit? - Nu știu.
Dacă nu știe, e treaba lui.
Merită să fie aici.
Nu-i dai timp să ajungă.
Nu a ajuns la nunta ei.
- Nu poate lipsi și la înmormântarea ei. - Are timp, nu o las în frigider
până îi vine lui Luke mintea la cap.
Ar rămâne acolo pe veci.
Trebuie să mă apuc de muncă.
Shirl...
Scumpule, am vorbit despre asta.
Max, poți să o faci, știu că poți.
Poți. Bună dimineața.
E momentul adevărului, Max.
Este în regulă.
Nu vreau.
Dacă nu o faci, vei fi supărat mai încolo.
Promit,
este bine să o faci,
ești un băiat cuminte.
Poți face asta.
Merg cu tine.
Shirley.
O să fie bine, Shirley.
Nu vreau să o văd. Este important.
Uite, până și Nellie s-a dus.
- Nu, nu vreau să mă duc. - Shirley...
Nu.
E totul în regulă?
E doar puțin speriată, cred.
E normal.
Haide, vino cu mine.
În niciun caz.
Shirl, este minunată.
- Nu ai de ce să te temi. - Nu o cunoști.
Nu trebuie să-i cunoști ca să-i aranjezi.
Și restaurare.
Legistul a determinat că a fost sinucidere
și trebuie să fac restaurarea.
- Shirl... - A stat în casa aia ore întregi.
S-a adunat sângele, insectele, rănile pe care le are...
A fost ținută la rece doar câteva ore,
iar în timpul transportului, nivelul de...
Timpul cât stau să îți explic ce să îi faci,
pot să-l petrec eu aranjând-o, o fac eu.
E o nebunie.
Scuză-ne, te rog.
Îi sunt datoare.
E prea mult pentru oricine.
Orele, insectele...
O fac, Kevin.
O aranjez eu.
Trebuie să plec.
Îmi pare rău, nu...
nu pot, Shirl.
Haide să o ducem jos.
- Pot să hrănesc pisoii? - Sigur.
Doar amintește-ți cum ți-am arătat.
Încă dorm?
Nu...
Shirley?
Asta se întâmplă, Steve.
Nu-mi pasă cum ajungi aici.
- doar vino. - Te implici prea mult.
- Ai nevoie să procesezi durerea. - Nu-mi vorbi așa.
Nici măcar nu știu unde e Luke. L-am căutat.
- Tu și tata? - Exact.
L-am căutat, dar nu știu unde s-a dus.
Aparent a ieșit pe o fereastră nenorocită.
Steve, știi ce fac acum?
Am mâna băgată adânc în pieptul surorii tale
și scot o pungă cu organele ei interne.
Așa se procedează când se face autopsia unui corp
și trebuie să o scot.
Tu trebuie să duci doi bărbați maturi la un amărât de aeroport.
Fă-o!
O face singură.
Nu se poate.
O face singură.
Lucrurile astea se întâmplă.
Pisoii trebuie să stea cu mămicile lor.
Indiferent cât de mult îi iubești,
nu ești mămica lor.
Și sunt...
Le este mai bine acum.
Sunt unde trebuie să fie.
Și cel mititel?
Ce au ochii lui?
I-am găsit o nouă familie.
De ce nu m-ai lăsat pe mine să am grijă de el?
- Sau să-mi iau la revedere? - Shirl,
nu știm ce este în neregulă cu pisoii ăia,
erau foarte bolnavi.
Nu te puteam lăsa să ai grijă de un animal atât de bolnav.
Dar l-ai dat altcuiva.
- Am... - Nu te cred.
Shirl...
- Doar spune-mi! - Doar...
De ce l-ai da pe ultimul rămas, singurul care a mai rămas?
Nu țipa...
Nu este corect!
Oprește-te odată! Oprește-te!
A trecut ceva vreme de când ai avut una din migrenele tale colorate.
Tocmai asta.
Nu am văzut nicio culoare.
Era complet negru.
Precum...
Precum artificiile, dar...
negru.
Și m-a lovit ca...
Niciodată nu a apărut așa de repede.
Prima migrenă de când, de un an?
Și se întâmplă în cel mai nepotrivit moment.
Te simți mai bine?
Codeina a început să-și facă efectul.
Aș vrea să fi luat și eu parte la conversație.
Ai fi spus altceva?
Probabil că nu.
O iau eu.
Ai fi spus că a trebuit să te duci în pădure și...
că a trebuit să închei suferința bietului pisoi?
Nu, bineînțeles că nu,
dar este dificil pentru un copil și ar trebui...
O să-și facă o idee complet aiurea despre moarte
în consecință oricum,
și nu s-ar fi întâmplat dacă nu ai fi...
Spune.
Nu. E nedrept.
Spune oricum.
De ce naiba ai lăsat-o să păstreze pisoii?
Nu am știut că aveau să moară.
Ai lăsat-o să păstreze o cutie cu pisoi bolnavi,
în dormitorul ei.
Iar acum este traumatizată.
Prima ei experiență cu moartea, iar acum este...
Am avut o singură ocazie să îndrept asta,
dar am mințit-o în față și m-am ales cu o migrenă.
Nu a fost momentul nostru cel mai bun,
cu siguranță.
La naiba! Scuze.
Știi că nu aveți voie aici. Știi asta.
- Știu, dar... - E în regulă.
E doar mătușica Nell.
Știu.
Știu că sunteți curioși.
Și triști.
Și eu sunt tristă.
Nici nu știți cât de tristă.
Ce vreți să știți?
Nu am să vă mint.
Orice întrebări aveți sunt absolut normale.
Ce îi faci?
Tocmai am îmbălsămat-o,
iar asta o ajută să arate așa cum o știm.
De ce a murit?
Nu știu.
Sunt doar tristă că s-a întâmplat.
V-a iubit pe amândoi foarte mult.
- Unde este acum? - Nu știu, Allie.
Nimeni nu știe.
Vă pot spune ce cred, poate, în timpul zilei de mâine.
Dar sunt mai mult tristă. Știu că sunteți curioși să vedeți,
dar partea asta nu este de văzut.
Nu vă pot spune tot ce fac,
dar poate altă dată.
Acum...
De ce nu alegeți fotografia preferată cu mătușica Nell,
din unul dintre albumele voastre, și o arăt la înmormântare?
Bine?
Bine.
Sunt atât de emoționată.
O să arăți minunat.
Deja arăți minunat.
Știi ce vreau să spun.
Arăți grozav.
Haide, mai avem multe de făcut.
Știu, dar așa este.
Mă bucur atât de mult pentru tine, Nellie.
Intră.
Arăți fantastic.
Mulțumesc.
- Ce face Arthur? - El?
Grozav. L-am încătușat de calorifer jos.
- Nu pleacă nicăieri. - Steve.
Este cel mai fericit tip pe care l-am văzut.
Și ar trebui să fie.
Oricum, am vrut să-ți urez noroc.
Dacă vrei să fugi, mașina e pornită.
- Bine? - Bine.
Ce norocoase suntem, avem un autor faimos la nuntă.
Ai promis.
Știu.
Nu mai zic un cuvânt, promit.
Ce este?
Nimic. Mă întorc imediat și termin.
Nu am știut dacă aici este...
- Serios, Luke? - Ce?
- Taxi, așteaptă! - Cum? Hei, sunt în regulă.
Sunt în regulă.
Doar...
Am vrut doar să apuc să-i spun că sunt fericit...
Uite-te la mine!
- Ce? - Uită-te la mine!
Ești drogat.
Nu.
Nu sunt.
- Deci ți-au dat drumul pentru o zi? - Da.
- Sunt foarte înțelegători. - Luke, eu am plătit pentru detoxifiere.
Știi pe cine au sunat când ai fugit săptămâna trecută?
Săptămâna trecută!
Shirl, vrea să fiu aici.
Nu, nu vrea.
Nimeni nu vrea.
Azi contează doar Nell.
- Da. - Înțelegi asta?
Ziua asta este a ei.
Nu o să-i strici ziua, Luke.
- Shirl... - Nu o vei face!
Mă pot controla, doar...
Doar vreau să-i fiu alături.
Ar fi trebuit să te gândești la asta înainte să-ți bagi acul în venă.
Cât costă taxiul? Douăzeci? Treizeci?
Știi ceva? Ai aici o sută. Poți să te droghezi de restul, nu-mi pasă.
Sunt ultimii pe care îi vezi de la mine.
Gata cu împrumuturile, gata cu centrele de tratament, nimic.
S-a închis punga. Gata!
Scuze. Chestii legate de domnișoarele de onoare.
- Este totul în regulă? - Totul este perfect.
O să ai nunta perfectă, Nellie.
Aproape perfectă.
Îmi pare rău.
Ai...
aranjat-o.
Da, cu asta mă ocup.
Ai aranjat-o.